Title: | Aerobās darba spējas sociālās aprūpes centrā dzīvojošiem pieaugušajiem ar intelektuālās attīstības traucējumiem |
Other Titles: | Aerobic work ability for adults, living in a social care center with intellectual development disorders |
Authors: | Daiga Pulmane Kristiāna Krūmiņa Rehabilitācijas fakultāte Faculty of Rehabilitation |
Keywords: | Atslēgas vārdi. Intelektuālie attīstības traucējumi;intelektuālā invaliditāte;garīgā atpalicība;fiziskas aktivitātes;aerobās darba spējas.;Key words. Intellectual development disorders;intellectual disability;mental retardation;physical activity;aerobic work ability. |
Issue Date: | 2020 |
Publisher: | Rīgas Stradiņa universitāte Rīga Stradiņš University |
Abstract: | Darba nosaukums. Aerobās darba spējas sociālās aprūpes centrā dzīvojošiem pieaugušajiem ar intelektuālās attīstības traucējumiem.
Pamatojums. Personām ar psihiskiem uzvedības traucējumiem ir augsts kardiometabolais risks un ievērojami samazināts dzīves ilgums, kas saistīts ar mazkustīgu dzīvesveidu un samazinātām aerobajām darba spējām. Pētījumi liecina, ka fiziskas aktivitātes ir līdzvērtīgas psihoterapeitiskai ārstēšanai. Latvijā nav veikti pētījumi par pieaugušo aerobajām darba spējām ar intelektuālās attīstības traucējumiem.
Mērķis. Noskaidrot aerobās darba spējas pieaugušajiem ar intelektuālās attīstības traucējumiem atkarībā no pielietotajām fizioterapijas tehnikām.
Metodes. Tika veikts kvantitatīvs, eksperimentāls šķērsgriezuma pētījums. Pētījumā piedalījās 12 dalībnieki, kas tika iedalīti divās grupās: seši dalībnieki aerobās slodzes un seši dalībnieki aerobās slodzes un muskulatūras spēka vingrojumu. Pētījumā izmantotie instrumenti bija antropometriski un elpošanas funkciju rādītāji, sešu minūšu iešanas tests un MoCA tests.
Rezultāti. Grupa, kas nodarbojās tikai ar aerobo slodzi palielināja noietu distanci par 17,29% (70 m), bet grupa, kas nodarbojās gan ar aerobo slodzi, gan veica muskulatūras spēka vingrojumus palielināja noieto distanci par 19,61% (78,33 m). Statistiski nozīmīga atšķirība (p<0,05) bija elpošanas frekvences izmaiņām miera stāvoklī. Grupai, kas nodarbojās gan ar aerobo slodzi, gan ar muskulatūras spēka vingrojumiem elpošanas frekvence samazinājās par 4,67 x/min, bet grupai, kas veica tikai aerobo slodzi elpošanas frekvence samazinājās tikai par 0,67 x/min.
Secinājumi. Pētījuma dalībniekiem, kas izmantoja kombinēto terapiju, veicot gan aerobo slodzi, gan muskulatūras spēka vingrojumus, aerobās darba spējas palielinājās vairāk nekā dalībniekiem, kas veica tikai aerobo slodzi. Dalībniekiem, kuri nodarbojās ar kombinēto terapiju, samazinājās elpošanas frekvence miera stāvoklī par sešām ieelpām vairāk nekā dalībniekiem, kas veica tikai aerobo slodzi. Pieaugušajiem ar intelektuālās attīstības traucējumiem aerobās darba spējas ir augstākas pēc kombinētās terapijas izmantošanas. Title. Aerobic work ability for adults, living in a social care center with intellectual development disorders. Background. People with mental disorders have a high cardiometabolic risk and a significantly reduced life expectancy associated with a sedentary lifestyle and reduced aerobic capacity. Studies show that physical activity is equivalent to psychotherapeutic treatment. No research has been conducted in Latvia on aerobic work abilities of adults with intellectual development disorders. Objective. To find out the aerobic work ability of adults with disorders of intellectual development depending on the applied physiotherapy techniques. Methods. A quantitative, experimental cross-sectional study was performed. The study involved 12 participants who were divided into two groups: six participants in aerobic exercise and six participants in aerobic exercise and muscular strength exercise. The instruments used in the study were anthropometric and respiratory function indicators, a six-minute walk test, and the MoCA test. Results. The group that engaged only in aerobic exercise increased walking distance by 17.29% (70 m), while the group engaged in both aerobic exercise and muscular exercise increased the distance traveled by 19.61% (78.33 m). There was a statistically significant difference (p <0.05) for changes in respiratory rate while resting. The respiratory rate decreased by 4.67 x/min for the group engaged in both aerobic exercise and muscular exercise, while the respiratory rate decreased by only 0.67 x/min for the aerobic group only. Conclusions. Participants in the combination who performed both aerobic exercise and muscular exercise increased their aerobic capacity more than participants who performed aerobic exercise alone. Participants in combination therapy had a six-fold reduction in resting respiration rate more than participants who performed aerobic exercise alone. Adults with intellectual development disorders have a higher aerobic working ability after combination therapy. |
Description: | Fizioterapija Physiotherapy Veselības aprūpe Health Care |
Appears in Collections: | Bakalaura darbi |
Files in This Item:
File | Size | Format | |
---|---|---|---|
Rehabilitacijas_fakultate_RFF_2020_Kristiana_Krumina_027683.pdf | 802.24 kB | Adobe PDF | View/Open Request a copy![]() |
Items in DSpace are protected by copyright, with all rights reserved, unless otherwise indicated.